Alla småstäder har en historia.
Men min hemstad har en legend.
Roswell var en sömnig cowboystad i efterkrigstidens USA-
-bebodd av bönder och soldater...
...tills en dag då nåt märkvärdigt hände.
Så lyder i alla fall legenden.
Ända sen dess har UFO-entusiaster svämmat in-
-på jakt efter nåt slags kosmiskt fenomen-
-för att bevisa att vi inte är ensamma i universum.
När jag var liten sökte jag också, på mitt eget sätt-
-tills jag insåg att Roswell bara är en småstad-
-full av små tragedier och små människor.
Människor jag inte har för avsikt att träffa igen.
Det kan inte vara sant.
Ni släpper förbi de vita, men stoppar latinotjejen för en "blåskontroll"?
Roswell ligger långt norr om gränsområdet, vato.
ACLU kommer att ligga på dig så hårt-
-att du till slut reciterar Venzor-Castillo-domen i sömnen.
Liz.
Max.
Det var länge sen.
Tio år.
Du är kvar i Roswell.
Och du är äntligen tillbaka.
Problem, Evans?
-Elizabeth Ortecho. -Hej, sheriff Valenti.
Kyle lär bli jätteglad att se dig på återträffen.
-Ingen trodde att du skulle komma. -Återträff? Nu i helgen?
Ska jag få blåsa, eller...?
Du har alltid varit en duktig tjej, Liz.
Hälsa din pappa från mig.
Du tror att du är säker, men tänk om.
Utomjordingarna har redan förstört ditt liv.
Utomjordingarna är Illuminati. De styr oss.
Har du tjafsat med en Beyoncéfan på Twitter? De ger sig aldrig.
De hjärntvättas av musikens dolda budskap.
Snart kommer kriget om USA:s själ att bryta ut.
Detta är podden "Gravity of It All".
Nu - några ord från vår sponsor Alpha Testosterator Gel Caps.
Tror du att USA hotas av utomjordingar?
USA är galaxens bästa land. Är du troende?
Det är därför jag är här.
Min farfarsfar blev befruktad av en utomjording här 1947.
-Din farfarsfar? -Bortförd och experimenterad på.
Nu kan bara männen i släkten få barn.
Liz. Vad har jag sagt om att driva med gästerna?
Jag bar dig i 14 månader och du lyssnar fortfarande inte.
Utomjordiskt havandeskap. ¡Qué bárbaro!
Vårt lilla geni är äntligen hemma.
-Det är sent. Har du slutat? -Carlos fru har fött barn.
Jag tar hans sena pass. Hur var det att köra?
Grymt. Det finns så mycket tomhet att se mellan Denver och Roswell.
TILL MINNE AV ROSA ORTECHO
Det är invandrarkontroll på väg 285, pappa.
Du kan sälja restaurangen och flytta till en fristad.
-Du får inte bli utvisad. -Jag trivs här.
Jag gillar att göra milkshakes till turister utklädda till gröna marsmän.
Gå upp och vila lite.
Jag är kaffepigg, så jag kan ta över. Jag kan göra jobbet i sömnen.
Vila du i stället.
-Du måste ha på dig antennerna. -Nej. Aldrig i livet.
Ha det.
"Men in Black"-lax med Scullys sötpotatispommes och UFO-sås.
Tack.
Vi har stängt.
Ja, förlåt.
Jag skulle säga att din vänstra lykta är trasig.
Du stack innan jag hann säga det. Det var därför jag stoppade dig.
Jag är inte en av de elaka, Liz.
Det var kul att se dig igen.
Vill du ha en milkshake?
Jag kan hälla i lite bourbon. Som ursäkt för mitt sviniga beteende.
Nej då. Migrationsmyndigheten ligger på oss som hökar.
Brotten ökar och man vill skylla det på de papperslösa.
Men jag blev inte polis för att splittra familjer.
Du ville bli författare.
Kommer du ihåg det?
Varför blev du polis, då?
-Varför gör man nåt alls? -Kom igen.
Jag gillar att skydda folk. Det ger mig en bättre nattsömn.
-Den här har jag inte hört på länge. -Det är min låt!
Den får mig att må bra när inget annat funkar. Syrran älskade den.
Allt hon tyckte var coolt älskade jag också.
-Jag beklagar verkligen. -Det är länge sen.
Ja.
Var har du hållit hus, då?
I Denver. Jag jobbade med en studie inom regenerativ medicin.
Vi var nåt bra på spåren, men självklart-
-blev vi av med finansieringen på grund av en viss mur.
Så nu är jag här, i antenner-
-och delar en milkshake med min labbpartner från high school.
-Jaså, delar vi? -Ja.
Jag har funderat på vad jag skulle säga till dig om vi sågs igen.
Ducka!
Nej. Nej!
Liz?
Det gick bra. Det gick bra.
-Jag blev skjuten! -Nej, titta. Det är bara ketchup.
Snälla, säg att du mår bra.
Jag mår bra. Jag mår bra.
Skottlossning på Crashdown! Förövaren är beväpnad. Jag jagar till fots.
Stopp! Sheriffen!
Jag behöver dig.
Gillar du när jag har kontrollen?
Isobel.
Jag behöver dig.
-Jag måste gå. -Va?
Ifrågasätt mig inte. Du gick med på att lyda, hela kvällen.
Ingår det här i leken?
Ja. Jag tror att det kallas... "hoverboarding". Jag ska kolla.
-Isobel! -Jag älskar dig!
Jag borde aldrig ha låtit dig stänga.
Tioårsdagen sen Rosas död har återuppväckt en del ilska.
Vad gör du i en stad som hatar oss utan anledning?
De har anledning. Din syster körde bil drogpåverkad.
När hon dog drog hon med sig två oskyldiga flickor.
Liz, Arturo. Behöver nån läkarvård?
Hur länge har folk attackerat pappas restaurang? Vårt hem?
-Jag kom hem för fem timmar sen! -Är du skadad, Liz?
Nej. Nej, jag är oskadd.
Max. Herregud. Vad...?
-Hur hände det här? -Jag förklarar sen. Hjälp mig bara.
Okej. Här.
-Tack för det här, Kyle. -Mamma messade att du var tillbaka.
Vi skulle kunna fortsätta med pinsamt kallprat...
-...men det är inte därför du är här. -Jag har nog slagit i huvudet.
Jag kanske har hjärnskakning. Kan man göra en DT med en kula i kroppen?
-Va? Har du blivit skjuten? -Uppenbarligen inte. Eller hur?
Det var skottlossning och jag svär på att nåt träffade, men jag är oskadd.
Okej, okej. Det är ingen fara.
Du har varit med om ett trauma. Jag ordnar med röntgen.
Verkade Liz må bra när du åkte?
Hon mådde bra. Lite omskakad, men lika kaxig som vanligt.
Lämna en rapport på mitt bord och se till att sova före din patrullering.
Och för Guds skull - raka dig.
Jag hörde dig snacka om patriarkala utseendenormer förra veckan.
Jag ansluter mig bara till sheriffens feministiska agenda.
Förresten, du har en present i fyllecellen.
-Det finns kameror, Michael. -De stängdes av på nåt mystiskt sätt.
Låt mig gissa: ännu ett fylleslagsmål på Wild Pony?
Nyktra till, så släpper jag dig sen.
Jag såg ju fram emot din självrättfärdiga uppsträckning.
"Varför ställer du till det för dig, Michael?"
"Varför följer du inte hastighetsbegränsningen?"
"Varför roar du dig inte som jag"-
-"med att gråta och runka till rysk, moralistisk litteratur, Michael?"
Hallå där, brorsan.
Jag fick reda ut lite trassel hemma, men nu vill jag ha en förklaring.
30 sekunder, sen smälter jag din hjärna.
Vad har du gjort?
I 20 år har vi dolt sanningen-
-och nu passar du på att återuppliva nån? Rosa Ortechos syster!
Du var inte där. Jag kunde inte låta henne dö.
Då gör man HLR eller ber! Man spelar inte hjälte!
Vad vet du om det? Du har aldrig hjälpt nån.
-Sluta, Max. -Hur kan du göra så mot Isobel?
Allt jag gör gör jag för att skydda er!
Allt du gör gör du för att skydda dig själv!
-Max! Kamerorna. -Han stängde av dem. Oroa dig inte.
"Oroa dig inte"?
Jag har oroat mig hela livet för att nån ska få reda på sanningen om oss.
Att vi ska bli dissekerade eller inspärrade.
Min make kan aldrig få reda på vem jag är, och det känns fruktansvärt.
Men jag håller det hemligt för att vi svor på att vi skulle det.
Men på ett en bråkdels sekund kastade du bort det-
-för nån tjej du var kär i i high school.
Jag hoppas att hon var värd det, Max.
Michael!
-Jag knackade på. Du var inte där. -Så du ringde militären?
Flygvapnet köper upp den här marken. Du måste flytta.
Jag kommer att sakna dig.
Hallå!
Det här är privat egendom...!
Alex. Hemma från Baghdad. Din pappa måste vara stolt.
Äntligen en riktig Manes-man.
Tre fjärdedelar av en.
Vad gör du här inne? Det ser inte lagligt ut.
Lite gräs. Mycket engångsligg.
Och så smider jag förstås hemliga planer på att störta regeringen.
Fort, Alex. Spring och skvallra för pappsen.
Max Evans? Vad trist. Har jag inte lärt dig nånting?
Han har varit kär i dig sen vi var små.
Och nu, två veckor före examen, blir du intresserad?
Jag har väl tänkt på allt jag kommer att sakna...
...och jag vill nog inte sakna Max Evans.
Han är redan i backspegeln. Tro mig.
Jag tog med en milkshake. Vi blev ju otrevligt avbrutna i går.
Och så ville jag tacka dig.
Jag gjorde ingenting. Skytten missade. Vi hade tur.
-Kan du bevara en hemlighet? -Självklart.
Min mamma är psykiskt sjuk.
Min syster Rosa var också det.
Det var nog därför hon började knarka.
Hon självmedicinerade sig för att få tyst på rösterna.
Och...
...jag har alltid varit rädd för att bli som de. Hallucinera.
Jag trodde att jag var skjuten, så jag åkte till sjukhuset.
-Träffade du en läkare? -Kyle.
Han fick kolla att jag inte hade en kula i kroppen.
Det är sinnessjukt, eller hur? Jag är sinnessjuk.
Inget hände. Du kanske var trött efter bilresan.
Eller så håller jag på att bli knäpp.
Vänta, Liz.
-Är ni skadad? -Jag mår bra. Jag ska bara...
Kom, så får nån undersöka er.
Kärlekslinjen är väldigt tydlig.
Du kommer att gifta dig med Lindsay och få tre barn.
Grattis.
Är det där Ortechobruden? Åkte inte hon hem till sitt land?
Nej, Hank. Du får mig inte att glömma pengarna med din illa dolda rasism.
10 dollar per spådom.
Maria! Hej.
Wild Pony är bara för ortsbor.
Turisterna brukar festa på Saturn's Ring, två kvarter bort.
Okej, det där förtjänade jag nog.
Du kan väl i alla fall skaffa Instagram-
-så att din bästis från high school kan stalka dig?
Jag var på väg hem, men jag ville tacka dig.
Jag såg vad du hade lagt på Rosas minnesplats.
Jag kan inte stanna så länge. Jag har ett projekt.
För Rosa.
Jag har haft en lång dag, Isobel.
Jag behöver ett foto från high school på oss tre.
Jag har slitit för hårt för att bli underrepresenterad i bildspelet.
Den gamla goda tiden.
Tre lyckliga ungdomar som inte löpte nån risk-
-att bli ivägsläpade till Pentagon-
-för att nån inte kunde hålla sina helarhänder för sig själv.
-Jag ska berätta sanningen för Liz. -Roligt.
Hon har redan varit på sjukhuset, Isobel.
Tänk om hon pratar med rättsläkarna-
-eller tar egna prover? Märket kan visa sig.
-Michael förlåter dig inte. -Jag försöker lösa det.
-Du kan inte inviga en främling! -Jag ber inte om lov!
Förlåt.
Är du kär eller nåt?
Vi har inte setts på tio år.
Du kan aldrig bli tillsammans med henne.
Det vet du väl?
Även om du berättar finns det fler hemligheter.
Saker hon aldrig kan få reda på.
Bli kär i nån annan, Max.
Vem som helst.
Det har gått tio år.
Om jag kunde det skulle jag ha blivit det.
Det är så sjukt att du och Max nästan blev mördade ihop. Det är så...
...romantiskt.
Jag tyckte att jag kände en gnista, men...
...jag fick kalla handen när vi pratade i dag, så jag är en idiot.
-Jag har ett botemedel mot det. -Låt mig gissa: mer tequila?
Spontant sex med en annan kille.
Jag måste sticka innan nån här blir frestande.
Välkommen hem.
Jag hoppades på att hitta dig här.
-Hur är det med huvudet? -Bra. Jag bara...
Jag känner mig som en idiot.
Och nu är jag en lullig idiot. Det borde kännas bättre, men icke.
Det kommer en DJ sen. Vi kan dansa loss som förr i tiden.
-Jag dansar inte här längre, Kyle. -Då behöver vi inte dansa.
Vi kan käka nåt eller gå på bio. Vad som helst.
Det här är nog dumt.
Jag trodde att vi struntade i det till fördel för hela sexgrejen?
Men...jag kanske bara är ett tidsfördriv för dig.
-Är det nåt problem? -Nej. Utnyttja mig. För all del.
Oj, Liz... Vad är det som har hänt?
Inget.
Det här är nog dumt.
-Om ändå nån hade sagt det tidigare. -Förlåt. Jag ringer dig.
Min hemmagjorda utomjordingsdetektor har aldrig fel.
Ända sen strömavbrottet häromkvällen har den gått varm här i Roswell.
Utomjordingarna är på väg.
Och när de är här kommer de att våldta, mörda-
-och stjäla våra jobb.
Liz.
-Jag letade efter dig. -Jag vill ha svar - nu.
Jag var rädd för det där.
Vill du åka en sväng?
-Förvaltare Manes. -Kyle. Jag fick ditt meddelande.
-Ni behövde inte komma. -Jag ringer ogärna.
Okej... Hör här...
När min pappa var döende var han helt virrig, men han upprepade ett mantra.
"Om du ser handavtrycket, gå till Manes."
Var såg du det?
Med all respekt, sir... så vill jag ha några svar först.
Jag blev skjuten, eller hur?
Jag ska förklara allt när vi kommer fram.
-Vem åker ut i öknen med en främling? -Jag är ingen främling.
Stan gör mig korkad. Jag fattar inte varför folk stannar.
Jag stannar för att jag trivs.
Folk var hemska mot dig när Rosa hade dött.
Men folk är vänliga mot mig. Min familj trivs här.
Isobel och Michael vill inte flytta.
Varför inte? Michael hade högre betyg än jag i allt.
Han kunde ha förändrat världen.
Han bryr sig inte om världen tillräckligt mycket.
Kom.
Nåt som helst tecken på att du inte tänker mörda mig vore toppen.
Du måste se det här för att tro på det.
Vi tror att de här skyddade oss under kraschlandningen.
Kraschlandningen?
UFO-kraschlandningen 1947.
Vad är du för nåt, Max?
Du kan redan legenden, men 50 år efteråt, 1997-
-vaknade jag här nere i en av de där.
Michael och Isobel också.
Vi hade inga minnen eller färdigheter, bara varandra.
En långtradarchaufför hittade oss, nakna, stumma och vilsna i öknen.
Våra föräldrar adopterade Isobel och mig-
-men Michael var svårare att placera. Han hamnade i fosterhem.
Sen assimilerade vi oss.
Vi svor på att hålla det hemligt.
Är du utomjording?
Jag vet att det låter galet.
De senaste två dagarna har jag trott att jag behöver läggas in på psyket.
Det här är...
...bättre.
-Dina skivepitelceller är omänskliga. -Självklart stal du mina celler.
Magiskt helande är inte begripligt för mig, men det är DNA.
Det är vetenskapen som skrämmer oss mest.
Vi har alltid varit livrädda för att folk ska få reda på vad vi är-
-och låsa in oss i ett labb och experimentera på oss.
Inget har känts viktigare än att skydda Michael och Isobel, tills...
...jag såg dig blöda. Jag bara...
Jag bevarar din hemlighet, Max.
Jag lovar.
Jag hade tänkt gå på min high school-återträff i kväll.
Jag är vältränad och kirurg. Det skulle bli asgrymt.
Din far var stolt över att du blev läkare.
Våra familjer har länge sysslat med att skydda andra.
De senaste 70 åren har våra förfäder-
-drivit ett projekt för att skydda vår stad och hela planeten.
Välkommen till Project Shepherd, Kyle.
Vad gör du här? Du passar inte in.
Det är inte skräpigt och alla i bandet har tänderna kvar.
Det här är viktigt för dig. Därför är jag här.
-Vi måste hålla fasaden uppe... -Hålla fasaden uppe?
Max litar på Liz.
Men om han har fel måste du göra nåt åt saken.
Nej.
Jag gör inte så längre. Jag manipulerar inte folks tankar.
Om jag kunde göra det skulle jag det.
Men det kan jag inte, så gör dig redo.
Om Liz Ortecho försöker avslöja oss får du radera hennes tankar.
Få henne att lämna Roswell...
...och Max...
...precis som du gjorde för tio år sen.
Höll kapslarna er intakta i 50 år?
-Vi tror det. -Har alla förmågan att hela andra?
-Nej, vi har olika förmågor. -Som vadå?
Jag behandlar dig som ett experiment. Förlåt mig.
Liz... Jag önskar att jag hade svar.
Men ingen kunde förklara nåt för oss.
Vi växte upp med filmer där utomjordingar för bort folk-
-och spränger Vita huset.
Jag är son, bror och polis.
Jag har ett vanligt liv, och jag var nöjd med det...
...tills du stormade in i det igen i förrgår.
Du frågade vad jag är för nåt.
Jag är en vanlig kille från Roswell.
-Inget mer. -Max...
Jag funderade på att flytta härifrån efter high school.
Om det inte vore för Michael och Isobel hade jag följt med dig.
Jag menar, jag hade följt din väg.
Sett världen eller nåt.
Jag måste till återträffen. Det är viktigt för Isobel.
-Jag följer med. -Du hatar ju dem.
Inte alla.
Är du nån sorts godhjärtad rättsskipare som går omkring-
-och räddar folk och lurar i dem att de är galna?
Jag räddar inte folk hela tiden. Jag gör det aldrig.
Du är ju polis. Du måste se många skadade...
Max?
Varför just mig?
Minns du första gången vi träffades?
Det känns som om jag alltid har känt dig.
Jag minns.
Jag kan visa dig, men då måste jag röra vid dig.
Okej. Gör... Gör vad du vill.
Efter high school... skulle du ha följt efter mig.
Ja.
Vart som helst.
Jag trodde...
Handavtrycket är ett mentalt band mellan oss.
Det är så jag kan visa dig mina minnen.
Det du känner nu...
...är ett eko av mina känslor för dig.
De kommer att försvinna, precis som handavtrycket.
Så...jag kan inte.
När bleknar handavtrycket?
Om ett par dagar. Kanske en vecka.
Okej.
Då kysser jag dig då.
Din pappa var min närmaste man.
Jag undrade om du skulle söka upp mig.
Allt jag kommer att visa dig och berätta för dig är fakta.
Kraschlandningen 1947.
Den hände på riktigt, och UFO:t var en farkost-
-som förde med sig en armé av monster.
De flesta dog, men minst en överlevde.
Om du såg ett handavtryck...
...betyder det att våldet lever kvar.
-Tillverkar du metamfetamin? -Ja, absolut.
Jag menar allvar. Mina tekniker hittade höga nivåer-
-av fenylaceton runt din husvagn.
Det är inte fenylaceton.
Men det är nåt liknande.
Skaffa lite bättre tekniker.
Du kastar bort ditt liv, Guerin.
Försöker soldaten hålla mig i handen?
Tröttnar du aldrig på den kaxiga machostilen?
Gjorde du det?
Seriöst? Är det här ett skämt?
Jag ser att du kommer att dö ensam inom en snar framtid-
-i syfilis.
Det här var en dum idé.
Jag vet. Vi behöver inte stanna. Isobel förstår säkert.
-Rosas syster. Såg ni henne? -Hennes syster mördade två personer.
Kom, jag skjutsar hem dig.
Jag kan inte gå nu. Det här är ju min låt.
Visst är nostalgi vidrigt?
När jag kom hem från Irak trodde jag att du skulle vara borta.
Vill du det?
Vi är inga småungar längre.
Vad jag vill spelar ingen roll.
-Så du berättade för henne? -Ja.
Hon blev varken rädd eller arg. Hon sprang inte sin väg.
-Vi kan lita på henne. -Visst.
De är en våldsam art. De avskyr empati, frihet och kärlek.
De livnär sig på vårt lidande.
-Men du sa inte sanningen om...? -Hon kan aldrig få veta det.
Hon får aldrig veta vad som hände med Rosa.
De är, till sin natur, mördare.
Text: Hanna Måhl Åsberg www.sdimedia.com